Аудит використання бюджетних коштів у бюджетних установах як інструмент фінансового контролю - Серватинська, Інна Миколаївна; Мостовенко, Олексій Олександрович; Гоменюк, Олександр Володимирович (Актуальні питання економічних наук, 2026)
Анотація. Метою даного дослідження є концептуальне та прикладне уточнення ролі аудиту бюджетних коштів як ключового інструмента фінансового контролю, спрямованого на забезпечення законності, результативності та економності використання публічних ресурсів у бюджетних установах. Дослідження зосереджене на проблематиці запобігання нецільовому витрачанню та мінімізації неефективних видатків через формалізовані процедури аудиторського нагляду, які інтегрують перевірку відповідності операцій бюджетному законодавству, оцінювання обґрунтованості управлінських рішень і діагностику ризиків, пов’язаних із закупівлями та виконанням договірних зобов’язань. У межах роботи проаналізовано, яким чином результати бюджетного аудиту впливають на управлінський цикл – від виявлення відхилень у ціноутворенні, порушень лімітів і дефектів документального підтвердження до коригування процедур внутрішнього контролю та удосконалення практик фінансового адміністрування. Методологічну основу становили загальнонаукові методи аналізу й синтезу, порівняльно-правовий аналіз нормативно-правових актів, а також вивчення показників фінансової звітності з їх інтерпретацією крізь призму інституційного підходу, що дозволило систематизувати усталені практики бюджетного аудиту та окреслити механізми їх впливу на фінансовий порядок і прозорість руху коштів. За результатами дослідження встановлено, що аудит використання бюджетних коштів виконує не лише контрольну, а й виразну превентивну функцію, оскільки забезпечує раннє виявлення порушень, відтворюваність і трасованість операцій, а також ідентифікацію причин повторюваних помилок, пов’язаних із прогалинами документообігу та слабкістю внутрішніх контрольних контурів. Обґрунтовано, що впровадження та належне застосування аудиторських процедур знижує ймовірність подвійних платежів, обмежує у часі витрати поза нормативами, підвищує узгодженість між первинними документами й фінансовою звітністю, забезпечує коректність застосування класифікаційних кодів та стабілізує часові параметри формування звітності, що в сукупності посилює фінансову дисципліну та довіру до управління державними фінансами. Практична значущість отриманих результатів полягає у можливості їх використання для прикладного аналізу й удосконалення процедур бухгалтерського обліку, внутрішнього контролю та податково-облікового супроводу в бюджетному секторі, з урахуванням вимог законності, ефективності та підзвітності публічних видатків.