Макроекономічний аналіз формування і використання наявного доходу України - Милашко, Ольга Генріхівна (Актуальні питання економічних наук, 2026)
Метою дослідження є макроекономічний аналіз формування і використання валового наявного доходу України у 2020–2024 рр. через виявлення структурних співвідношень між його основними джерелами утворення та напрямами використання. Особливу увагу приділено ролі валового внутрішнього продукту, сальдо первинних доходів і сальдо поточних трансфертів у формуванні валового наявного доходу, а також співвідношенню кінцевих споживчих витрат, валового заощадження, споживання основного капіталу та чистого заощадження в системі його використання. Методи. Методичною основою дослідження є положення системи національних рахунків. У роботі використано методи макроекономічного, структурного, динамічного та порівняльного аналізу. Для поглиблення висновків застосовано відносні показники структури джерел формування та напрямів використання валового наявного доходу. Результати. Установлено, що у 2020–2024 рр. основним джерелом формування валового наявного доходу України залишався валовий внутрішній продукт, однак його внесок змінювався під впливом зовнішніх перерозподільчих потоків. Показано, що сальдо первинних доходів було нестійким і не виконувало ролі стабільного джерела приросту доходу. Найбільш суттєві зміни були пов’язані зі стрімким зростанням сальдо поточних трансфертів у 2022–2024 рр., що істотно посилило їхню роль у підтриманні валового наявного доходу. Виявлено, що у використанні доходу в усі роки домінували кінцеві споживчі витрати, тоді як частка валового заощадження була значно нижчою. Після врахування споживання основного капіталу встановлено, що чисте заощадження у більшості років було від’ємним або близьким до нуля. Висновки. Зроблено висновок, що структура формування валового наявного доходу України зазнала відчутної трансформації: за збереження визначальної ролі ВВП різко зросло значення зовнішніх поточних трансфертів. У структурі використання доходу переважало кінцеве споживання, що обмежувало заощаджувальний потенціал економіки та внутрішню базу фінансування інвестицій у нефінансові активи. Практичне значення результатів полягає у можливості їх застосування для оцінки макроекономічних пропорцій відтворення та фінансових передумов інвестиційного процесу.