Місце та роль державного регулювання у формуванні енергоефективної стратегії підприємств відновлюваної енергетики - Даляк, Надія Анатоліївна; Мацірута, Мирослав Григорович (Актуальні питання економічних наук, 2024)
Метою цієї статті є обґрунтування ключової ролі органів державного регулювання у формуванні ефективної енергоефективної стратегії підприємств відновлюваної енергетики в умовах економічних і безпекових викликів. У статті обґрунтовано важливість державного регулювання як ключового інструменту формування енергоефективної стратегії підприємств відновлюваної енергетики. Визначено основні виклики та загрози, що зумовлюють потребу в активному державному впливі на процеси підвищення енергоефективності, зокрема в умовах зміни клімату, енергетичної залежності, воєнних ризиків та необхідності посилення безпекового потенціалу держави. Доведено, що підприємства відновлюваної енергетики не здатні самостійно реалізувати системну стратегію ресурсозбереження без нормативної, фінансової та організаційної підтримки з боку органів державного регулювання. У процесі дослідження охарактеризовано чотири ключові сутнісні засади формування енергоефективної стратегії: технологічну інноваційність, системність планування, інтеграцію в корпоративне управління та забезпечення економічної ефективності й безпекового потенціалу. Встановлено, що державне регулювання реалізується через основні механізми: нормативно-правову базу, фінансово-інституційну підтримку, систему моніторингу та стратегічну координацію. Також доведено, що ефективне регуляторне втручання призводить до зростання стійкості підприємств, активізації інновацій, зміцнення енергетичної безпеки та розширення безпекового потенціалу держави загалом. Охарактеризовано взаємозв’язок між державною політикою та ринковою поведінкою суб’єктів енергоефективної стратегії. У висновках підкреслено, що лише гармонійна взаємодія між державою та підприємствами дозволяє забезпечити довгострокову стабільність і ефективність енергетичного сектору. Отримані результати можуть бути використані для вдосконалення державної політики у сфері енергетичної безпеки та реалізації «зеленого переходу».