Інструменти страхування від нещасних випадків на виробництві - Блажинська, Тетяна Олександрівна (Актуальні питання економічних наук, 2025)
Стаття присвячена дослідженню інструментів страхування від нещасних випадків на виробництві. Мета дослідження – проаналізувати комплексні інструменти соціального страхування, які забезпечують фінансовий захист працівників у разі нещасних випадків на виробництві. В ході наукового дослідження використовувалися загальнонаукові методи пізнання, зокрема аналіз, синтез, узагальнення, систематизація та порівняння. Результати дослідження показують, що інструменти соціального страхування від нещасних випадків на виробництві формують комплексну модель захисту, яка поєднує фінансові, організаційні та профілактичні заходи. Основними компонентами цієї системи є страхові виплати та компенсації, фінансування медичної та професійної реабілітації, профілактика нещасних випадків, фінансово-страхові механізми, а також державна та банківська підтримка. Страхові виплати забезпечують матеріальну компенсацію постраждалим працівникам та їхнім сім’ям, реабілітаційні заходи сприяють відновленню працездатності, а профілактичні механізми зменшують ризики травматизму на робочому місці. Крім того, фінансові резерви забезпечують стабільність страхових виплат у довгостроковій перспективі, що гарантує надійність системи соціального захисту. Ці інструменти реалізуються у межах різних видів страхування, таких як обов’язкове, добровільне, нормативне та недержавне страхування. Обов’язкове страхування забезпечує базовий рівень захисту для всіх працівників, добровільне – розширює обсяг страхових виплат, нормативне – базується на встановлених державою нормах, а недержавне – передбачає використання приватних страхових програм для додаткового покриття ризиків. Така багаторівнева структура дозволяє створювати гнучкі моделі соціального захисту, що відповідають сучасним викликам ринку праці та економічним умовам. Практичне значення дослідження полягає у формуванні ефективних моделей соціального страхування для підвищення рівня соціальної захищеності працівників.